KINGIN SULLE TÄHE
ESIMENE LAUL
Mööda eelajaloolist metsa jooksis inimene.
Sel ajal oli inimene veel kaugel poeesiast, tähed ega lilled teda ei huvitanud.
Kuid ka täissöönuna ei tunnetanud inimene täielikku őnne.
Midagi jäi nagu siiski puudu.
Nüüd, kui tekkis vaba aega,
tuli inimese peale ootamatult inspiratsioon
ja oma esimesed värsid pühendas ta naisele.
Armastatuim, ma viin sind maailmaruumi kaugustesse!
Ma kingin sulle selle tähe!
Kustumatu säraga valgustab ta meile teed lőpmatusse.
TEINE LAUL Möödusid aastatuhanded. Inimene leiutas ratta, kirja ja teised kasulikud asjad.
Armastatuim, ma viin sind maailmaruumi kaugustesse!
Ma kingin sulle selle tähe!
Kustumatu säraga valgustab ta meile teed lőpmatusse.
KOLMAS LAUL Möödus veel aastatuhat. Inimene leiutas auto, televiisori, tuumaenergia.
Saabus sünteetika ja ülehelikiiruse sajand.
Armastatuim, ma viin sind maailmaruumi kaugustesse!
Ma kingin sulle selle tähe!
Kustumatu säraga valgustab ta meile teed lőpmatusse.
Lőpmatusse!
NELJAS LAUL - EPILOOG Möödus 50 aastat, saabus tulevik.
Armastatuim, ma viin sind maailmaruumi kaugustesse!
Ma kingin sulle selle tähe!
Kustumatu säraga valgustab ta meile teed lőpmatusse.
Lőpmatusse!
Jutustas Pastella